39:1 Az éneklõmesternek Jeduthunnak, Dávid zsoltára.
39:2 Mondám: nosza vigyázok Ăştaimra, hogy ne vĂ©tkezzem nyelvemmel; megzabolázom szájamat, a mĂg elõttem van a hitetlen.
39:3 Elnémultam, vesztegléssel hallgattam a jóról, de fájdalmam felzaklatódott.
39:4 FölhevĂĽlt bennem az Ă©n szĂvem, gondolatomban tĂ»z gerjede fel, Ăgy szĂłlĂ©k [azĂ©rt] az Ă©n nyelvemmel:
39:5 Jelentsd meg Uram az én végemet és napjaim mértékét, mennyi az? Hadd tudjam, hogy milyen múlandó vagyok.
39:6 Ímé tenyérnyivé tetted napjaimat, és az én életem te elõtted, mint a semmi. Bizony merõ hiábavalóság minden ember, akárhogyan áll is! Szela.
39:7 Bizony árnyĂ©kkĂ©nt jár az ember; bizony csak hiába szorgalmatoskodik; rakásra gyĂ»jt, de nem tudja, ki takarĂtja be azokat!
39:8 Most azért, mit reméljek, oh Uram?! Te benned van bizodalmam.
39:9 Ments ki engem minden álnokságomból; ne tégy engem bolondok csúfjává!
39:10 Megnémultam, nem nyitom fel szájamat, mert te cselekedted.
39:11 Vedd le rĂłlam a te ostorodat; kezed fenyĂtĂ©ke miatt elenyĂ©szem Ă©n.
39:12 Mikor a bĂ»n miatt bĂĽntetĂ©ssel fenyĂtesz valakit, elemĂ©szted, mint moly, az õ szĂ©psĂ©gĂ©t. Bizony merõ hiábavalĂłság minden ember. Szela.
39:13 Halld meg Uram az én könyörgésemet, figyelmezzél kiáltásomra, könyhullatásomra ne vesztegelj; mert én jövevény vagyok te nálad, zsellér, mint minden én õsöm.
39:14 Ne nézz reám, hadd enyhüljek meg, mielõtt elmegyek és nem leszek többé!
Created with HTMLCompiler by BibleDatabase